Prve afričke sestre Kćeri Božje ljubavi
![Prve afričke sestre Kćeri Božje ljubavi Prve afričke sestre Kćeri Božje ljubavi](/images/uploads/Misije_(86).jpg)
Prve afričke sestre KBLj
Za Družbu Kćeri Božje Ljubavi, FDC (Filiae Divinae Caritatis), ovaj je dan 2. veljače 2010. godine posebna prigoda, povijesni trenutak, zbog polaganja privremenih redovničkih zavjeta njezinih prvih dviju sestara Afrikanki, obiju iz Ugande.
Sestra Paskazia Bushemere i sestra Fedrick Komugisha, povlaštene afričke članice Družbe, položile su 2. veljače 2010. zavjete čistoće, siromaštva i poslušnosti u nadbiskupiji Mbarara. Njihovo je zavjetovanje tih triju zavjeta u realnosti doživotno, premda je s pravnog stanovišta ograničeno na godinu dana te se može svake godine obnavljati, do doživotnih zavjeta.
Obred zavjetovanja bio je pod svetom misom koju je predvodio nadbiskup Mbarare, Paul Bakyenga, zajedno s velikim brojem koncelebranata. Bili su nazočni brojni redovnici kako iz nadbiskupije tako i sa strane. Generalna poglavarica, s. Lucyna Mroczek, došla je tom prigodom iz Rima, a s. Nicolina Hendges, bivša generalna poglavarica i utemeljiteljica misije u Rushooki, iz Beča. S njima je pristigla i s. M. Martina Cervienková iz Slovačke, a iz Brazila s. Magna Lira Rodrigues. Upravo ona je bila ta koja je oformila prvu grupu misionarki poslanih u Ugandu, te se nakon četiri godine predanog služenja siromašnom puku Rushooke vratila u svoju domovinu. Fra Ivica Perić, koji je Družbu pozvao u Rushooku, tom je prigodom došao iz Ruande, a o. Vinko Raguž, župnik Župe Svih Svetih Aladinići, došao je iz Bosne i Hercegovine.
Pored deset svečano zavjetovanih Kćeri Božje ljubavi i mnogo drugih redovnika, mnogo ljudi iz okolice Kaganda i rodnih krajeva dviju sestara koje su se zavjetovale, uključujući njihove roditelje i rođake, radosno je sudjelovalo u ovom povijesnom događaju za nadbiskupiju i Družbu. Članice Družbe Kćeri Božje Ljubavi, prisutne u 19 zemalja, duhom su bile združene sa svim sudionicima, osobito s dvjema mladim afričkim sestrama, izražavajući svoju sreću i zahvalnost zbog uspjeha i prvih plodova apostolske prisutnosti sedam sestara misionarki iz inozemstva, od 1998. do danas.
U svojoj je propovijedi nadbiskup naglasio važnost boravka među najsiromašnijima, izražavajući duboku zahvalnost Družbi zbog izbora Rushooke, najsiromašnije župe u nadbiskupiji, koja se nalazi u jednom od najzabačenijih predjela Kabalea i Mbarare. Također je odao počast franjevcima koji su FDC pozvali poradi života Crkve. Smjestivši se kod klarisa u Mbarari s nestrpljenjem su čekale odlazak narodu Rushooke. Karizma prvih pet sestara bila je da budu tamo, u najmlađoj župi, posvećenoj svetome Franji, a ne da borave u gradu. Spontano su odlučile zajednicu povjeriti zaštiti sv. Augustina ne znajući da je i nadbiskupija posvećena istome svecu. Ispočetka sestre nisu imale zajedničkoga jezika, ali su ipak ljubavlju privlačile mlade djevojke koje su se pridruživale Družbi.
Danas su sestra Paskazia, prvo zvanje iz Rushooke, i sestra Fedrick, najnovije, iz okolice, već zavjetovane kao Kćeri Božje Ljubavi. U njihovu srcu zavjetovanje je zauvijek, jer borave sa svojim ljubljenim, koji ih je pozvao i izdvojio, posvetio ih da budu s njim u određenoj Zajednici, u službi narodu Božjem.